- Hvad vil han? - Det finder jeg ud af.
- Du behøver ikke at adlyde ham. - Men jeg er forbindelsesofficer.
- Ved du, hvad du gør? - Ja, det er vigtigt for ham.
- Jeg holder øje med ham, sir. - Godt.
Svin!
Danske tekster: Andreas Hansen
En grim hændelse har fundet sted. Jeg ordner det selv.
- Det skal holdes hemmeligt. - Hvorfor fortæller De mig det så?
De skal bevidne det. Ved De, hvad han gjorde?
- Den hollandske soldat? - Nej, ikke ham.
Han sidder i fængsel for at have stjålet bananer.
- Den koreanske vagt, altså? - Naturligvis.
Fortæl den britiske officer, hvad du har gjort, Kanemoto.
Kom så, Kanemoto. Sig det!
Sig det, Kanemoto! Hvorfor ikke? Skammer du dig?
Nu forstår Lawrence. Han sneg sig ind til den hollandske dreng i nat.
Vis os, hvad du gjorde med din diller, Kanemoto.
Vis os, hvordan du brugte den i den hvide drengs røv!
Vis os det!
Løs hans reb!
Gør det, Kanemoto!
Hører du? Nu!
Er den krympet, så du er blevet impotent?
Rør ham igen og du må begå harakiri.
Er De gal?
De ved intet om japanere, før De har set nogen begå harakiri.
Jeg vil ikke se det.
Er det meningen, jeg skal hade japanerne?
Jeg gør det!
- Stop det dog, for Guds skyld! - Væk, Lawrence!
Har De ikke ydmyget ham nok?
Ydmyget? Han modsatte sig ikke engang voldtægten!
Kan du rejse dig?
- Du er hollænder, ikke? - De Jong, sir. Karel De Jong.
Sæt dig hellere. Det løser sig nok. Fortæl, hvad der skete.
Først kom han kun for at forbinde mit sår.
Hver aften i tre dage.
Han var meget venlig.
Men i går aftes blev han pludselig...
Kaptajn Yonoi! Oberst Lawrence her. Skynd Dem at komme!
Lad mig hjælpe dig, Kanemoto...
Stop!
Se nu!
Sergent Hara!
Giv agt!
- Hvad foregår der? - Hara vil henrette denne mand.
- Det angår ikke Dem, Lawrence. - Hvorfor hentede De mig så?
- Hvem har beordret henrettelsen? - Tilladelse til at aflægge rapport.
Det er ikke en henrettelse. Kanemoto vil tage sit liv.
- Og De lukker øjnene? - Af medlidenhed.
Hans familie er fattig. Kalder vi hans død et ulykkestilfælde-
-får de udbetalt en pension.
- Hvad består hans brøde i? - Må jeg rapportere i enrum?
Ikke nu. Jeg er på vej til militærdomstolen i Batavia.
Aflæg rapport senere.
Denne vej, sir.
- Kaptajn Yonoi er her, sir. - Send ham ind.
Kaptajn Yonoi. Det drejer sig om retssagen.
Det er en ære at have kaptajn Yonoi her i dag.
Dette er oberst Fujimara, rettens formand.
- En glæde at samarbejde med Dem. - Godt, De er her.
Mit navn er Iwata.
Den militære situation er alvorlig. Deres hjælp er vigtig.
Mine herrer, sigtede er en yderst durkdreven fyr.
Giv agt!
Retten skal prøve sagen mod Jack Celliers.
Ifølge oplysningerne hedder De Jack Celliers. Er det korrekt?
- Hvorfor skulle det ikke være det? - Hvad mener De?
Svar på spørgsmålet? Hedder De Jack Celliers?
Jeg har svaret på det spørgsmål hundrede gange.
Læs anklagerne op.
Sagen mod Jack Celliers.
Den sigtede, major i den britiske hær, samt fire andre soldater-
- lod sig nedkaste over Bantendalen i faldskærm.
Der førte de guerillakrig.
Den 16.oktober angreb de en japansk transport.
De stjal ladningen af ammunition og dræbte menig Takeshi Tazaki.
De sårede korporal Sawafuji og yderligere fire mand.
Forbrydelsen falder ind under lovgivningen for krigsret.
I overensstemmelse med sektion 1, kapitel 5 anbefaler vi dødsstraf.
...følgende anbefaler vi dødsstraf-
- i overensstemmelse med sektion 1, kapitel 5.
- Hvad er Deres svar på anklagerne? - Ikke skyldig.
Jeg er ikke forbryder, men soldat i Hans Majestæts hær.
For en måned siden kapitulerede jeg til oberst Utsumi fra Japans hær.
Jeg blev fange i Sukabumi. Efter tre dage i isolation-
- blev jeg afhørt af løjtnant Ito. Jeg opgav navn og rang.
Så spurgte han, om jeg talte sandt.
"Naturligvis," sagde jeg. "Jeg tilhører den britiske hær."
Ville De aldrig opgive falsk navn?
Svar mig på en ting. Hvorfor opgive falsk navn, når man skal dø?
En japansk soldat opgiver falsk navn, hvis han bliver fanget.
Men han bliver ikke fanget. Han foretrækker døden.
- Ja, men jeg er ikke japaner. - Hvorfor nægtede De at fortælle...
...om Dem selv og Deres fortid?
Min fortid er min private sag.
- Hvorfor overgav De Dem? - Det har De jo lige læst.
Deres folk ville udslette landsbyen, hvis jeg ikke overgav mig.
- Hvor mange mand havde De med? - Ingen.
- De lyver! - Nej!
Jeg havde fire mand med, da vi angreb transporten, men de omkom.
De anførte en gruppe indfødte. Vi finder dem før eller siden.
Tilstå Deres forbrydelse!
Jeg har aldrig anført indfødte. Hvorfor har jeg intet forsvar?
Hvad er det her for en rettergang? Det er jo en farce.
De foregående kommentarer stryges fra protokollen.
Må jeg afhøre ham?
" At være eller ikke være, det er spørgsmålet," major Celliers.
Ifølge anklageren kom De til Java via faldskærm. Efter hvis ordre?
Den øverstbefalende for Hans Majestæts hær i Indien.
- Ikke den øverstbefalende på Java? - De ved, jeg kom i august.
Den øverstbefalende her blev fanget i marts. Det ved De, kaptajn.
Kaptajn Yonoi.
Hvis han kæmpede som soldat i Indien-
- er vi nødt til at behandle ham som krigsfange.
- Det er ikke bevist. - Jeg tror på ham.
Hvad spurgte man om, da De blev fanget?
Hvordan De ville føre guerillakrig med kun fem mand?
De troede vel, at vi var fortroppen for en ny indsats.
Invasionen af Java, vel sagtens. De ville have datoer og lokaliteter.
- Hvad sagde De? - At de havde knald i låget.
- Hvad? - At de var tossede.
- Og så? - De holdt op med at give mig mad...
- Og så begyndte de at slå mig. - Kan De bevise, at De blev slået?
Tag skjorten på!
Ikke flere spørgsmål.
De trækker sig tilbage.
En forsinkelse af denne art betyder som regel en henrettelsespeloton.
Men nu om dage tester nye officerer gerne deres sværd på hvide halse.
Afgørelsen er udsat. Vi må afvente nærmere instruktioner.
Rejs Dem.
- Smukt vejr til den slags, sir. - Ja...
Har De familie hjemme, korporal?
Kone og to børn, sir. En af hver slags.
Og De selv, sir?
Te? Ja, gerne.
Fangen, sir!
Kan De gætte, hvad jeg tænker?
Det tror jeg nok. Kan De?
Rebel til det sidste!
De findes skyldig i alle punkter. Dommen iværksættes straks.
- Gør ham klar! - Jeg behøver ingen hjælp!
- Lad ham være! - Jeg har mange års øvelse i at gå.
Indtag position!
Den har jeg ikke brug for.
Bindet for øjnene er til for henrettelsespelotonens skyld-
- så de ikke skal se ind i en døendes øjne.
Slip ham.
Læg an!
Sigt!
Den var god!
Sergent Hara...
Sergent Hara!
Lawrence! Kan De ikke lade mig sove?
Undskyld.
Jeg red netop på Marlene Dietrichs mave i et værelse i Manchuriet.
Jeg må tale med Dem.
- Hvad laver han her? - De skal beskytte ham.
- Hvorfor? - Mine folk har hørt om ham.
- Jeg bad Dem holde mund. - Det har jeg også gjort.
Der var både japanske soldater og koreanske vagter.
- Anklager De japanerne? - Det var nok vagterne...
Forstå De ikke, at alle får det vide?
Vil alle Deres folk tage ham i røven nu?
- Er alle briter homoseksuelle? - Vær nu ikke dum.
- Jeg har brug for Deres hjælp. - Japanere beder ej fjenden om hjælp.
- De der! Er De homoseksuel? - De Jong, kom...
- Han siger, at du er homoseksuel. - Nej, sir. Det er jeg ikke.
- Det er han ikke. - I er så bange for homoseksualitet.
- En samurai frygter ikke den slags. - Krig knytter bånd mellem mænd.
Det betyder ikke, at alle soldater bliver homoseksuelle.
I er ikke soldater, I er fanger.
Derfor mangler I disciplin og tigger om tjenester!
Skam Dem!
Jeg har intet at skamme mig over, sergent Hara.
En ny fange er ankommet!
Endnu et fjols!
Jeg medføreren fange fra militærfængslet i Batavia.
Jeg hedder sergent Gengo Hara. Jeg tager over nu.
- Navn og rang! - Navn og rang.
Jack Celliers, major i den britiske hær.
Celliers? Jack Celliers? Strejfer Jack?
Godmorgen, oberst.
Jack?
Svin!
Hold op!
Nej, hold op!
De, officer... Kender De denne mand?
Vi gjorde tjeneste sammen i Libyen, før tyskerne kom.
Før ham til sygeafdelingen.
Hvilken type mand er han? Er I nære venner?
Nej, ikke nære venner.
- Hvordan er han som soldat? - Udmærket.
I 8. Arme havde han et øgenavn. Strejfer Jack.
Strejfer er... Det er svært at oversætte.
Strejfer... Det er utroligt svært.
Nå, men han var en soldaternes soldat.
Hvorfor denne interesse?
- Hvad sagde lægen? - Jeg snakkede ikke med ham.
Idiot! Han skal komme til kræfter hurtigst muligt. Det er en ordre!
De behøver ikke at beordre mig til at sørge for en syg mand.
Det er en ordre. Jeg beder en japansk læge tilse ham.
Det vil han ikke have. Hvorfor denne omsorg for major Celliers?
Send vores læge ind!
- Kommandør! - Luk ham ind.
Er du her, Lawrence? Du er mere hos japserne end hos vore egne.
Jeg har tilkaldt oberst Lawrence. De skal give mig en liste over-
- alle fanger med forstand på våben og ammunition. Hvem er eksperterne?
International lovgivning kræver ikke...
Dette er ikke Nordafrika! Vi er ikke tyskere.
Geneve Konventionen gælder ikke her. Parer ordre, eller De bliver afløst.
Afløst? Hvad mener De? Hvem skulle erstatte mig?
- Ved du, hvad han mener? Sig frem! - Jeg ved ingenting, sir.
- De lovede at øge madrationerne. - I spiser det samme som vi.
Oplys navnene på jeres eksperter!
Nej, kaptajn Yonoi. Det vil jeg ikke.
Kaptajn Yonoi, jeg beder Dem prøve at forstå...
Eskadrechef Hicksley er en hæderlig mand.
Det er de alle samme. Som kommandør foretrækker jeg-
-en anden hæderlig mand.
- Ja, sir! - Lawrence, dette våbenspørgsmål...
Vi kan vel trække det ud. Unge "Tojo" opdager nok ikke noget.
Hvad synes du?
- Nå? - Japanerne er ikke dumme.
De ved, at krigen går skidt for dem. Det er slut om nogle måneder, John.
Så prøver man at overleve nogle måneder. Jeg kender dem.
- Gid du ville høre på mig. - Jeg kender dem også. De er fjenden.
- Og du er britisk soldat. - Apropos de "to måneder"...
- De har faktisk slået russerne. - Nå? Hvilken skole gik du på?
Winchester.
- Hvem passer major Celliers? - Jeg, sir.
- Hvordan går det? - Han er sej. Enhver anden var død.
- Hvornår er han på benene? - Han får beroligende medicin.
- Om et par uger, tror jeg. - Hvor er bossen?
Hør efter, I simulanter! Oberst Lawrence skal bo her nogle dage.
- Han er en af dem! - Du kan låne mine boksehandsker!
Lawrence?
- Hvor er han? - Han sover.
Før mig derhen.
Hvorfor blev han fanget?
Det gjorde han ikke. Han overgav sig.
Hvorfor vil kaptajn Yonoi gøre ham til kommandør her?
Aner det ikke.
- Svar mig nu, Lawrence. - Fordi han er den fødte leder.
Hvorfor er De stadig i live?
Jeg ville beundre Dem mere, hvis De tog Deres liv.
En god officer som De! Hvordan kan De leve med skammen?
Vi kalder det ikke skam.
At være krigsfange er skæbnen.
Men vi er ikke glade for at være fanger.
Vi vil flygte. Vi vil slås mod jer.
Ordkløveri!
Nej, vi vil vinde! Lejren er ikke afslutningen.
Vi nægter at tage vores liv. Det er de fejes udvej.
I er bange for at dø!
Stille. Væk ikke patienterne.
Da jeg var 12 år, besøgte jeg byens kapel.
Jeg ofrede mit liv for kejseren. Jeg er næsten død for mit land.
Men De er ikke død, vel?
Rolig, Jack. Det er mig, Lawrence. Der sker ikke noget.
Sergent Hara gør dig ikke ondt. Han gør ikke nogen ondt.
- Hvorfor sparede Yonoi mit liv? - Aner det ikke.
Hvad sagde han, Lawrence?
Et morsomt ansigt. Men øjnene er smukke.
Gør ham rask. Kurer ham i en fart.
Alt vel?
Hvor er det for en larm? Hvad går der af dem?
De prøver at blive overmenneskelige guder. De lever i fortiden.
Gud hjælpe dem, Lawrence.
Kaptajn Yonois stemme, ikke?
Ja, han har skreget i vilden sky, siden du kom.
Hvis han ruger over noget, kan han vel få det ud.
- Det er nok det, han gør. - Vi er måske på samme stade.
- Har du det godt? - Det var et mareridt.
Ueki er urolig over jeres øvelser. De er for voldsomme.
Deres skrig skræmmer patienterne, sir.
- Lawrence har opsøgt mig. - Er han her?
Er det sandt, at vores skrig skræmmer fangerne?
Ja, sir.
Og De? Bliver De bange?
Lyden irriterer mig, men jeg er ikke bange.
- Men en del syge folk... - Også den syge officer?
Major Celliers? Ja, lyden skræmmer ham.
Fangerne må ikke være bange.
Tak, kaptajn Yonoi.
Det ville være vidunderligt, hvis vi kunne indbyde alle-
- til lidt samvær under kirsebærtræerne.
Ja. Mit kæreste minde om Japan-
-er sneen. Snedækkede træer.
- Det sneede den dag. - Hvilken dag?
Ved De ikke det? Den 26. februar 1936.
Nåh... den dag.
Jeg befandt mig i Tokyo den dag. Også De?
Nej, jeg var sendt til Manchuriet tre måneder tidligere.
Jeg deltog ikke i oprøret.
- Ærgrer det Dem? - Mine kammerater blev henrettet.
Jeg måtte dø efter dem.
Jeg forstår. De var altså en af de unge, lovende officerer?
Kom herhen med den syge officer, Lawrence.
Giv agt, saluter!
- Major... - Giv agt!
- Hvor er den syge officer? - Lægen forbød ham at komme.
- De forbød det, Lawrence! - Han er meget svag.
Hvor er offeret? Lad ham træde frem.
Vi er her efter Deres ordre. Vi er ikke forpligtede til-
-at overvære henrettelsen.
- Var De menneskelig, lod De os gå. - Den, som ikke kan se på...
...må lukke øjnene eller vende sig. Men jeg tillader ikke nogen at gå.
Allierede officerer vender ikke ryggen til fjenden.
Klar!
Løft hovedet!
Løft hovedet, dit svin!
Åh, Gud!
Hvad er der?
Du store. Han har bidt sin tunge af.
Vend ham om.
Han har slugt et stykke af tungen.
- Vis respekt! - Kom, folkens.
- Ikke endnu. - Vi vil vise respekt.
Forbandede japserelsker!
Stop dem!
De har ingen respekt. End ikke for Deres egne folk.
- De tager fejl, kaptajn Yonoi! - De har at tie om henrettelsen...
...og den døde soldat, indtil det offentliggøres.
Hvis De er i Deres gode ret, er der vel ikke noget at skjule?
Vi må vente på offentliggørelsen. Sådan er det. Jeg har ret!
Har jeg ikke ret, oberst Lawrence?
Nej, kaptajn Yonoi. De tager fejl. Det gør vi alle.
Jeg beordrer alle fangerne, hver og en-
- til at blive fra markerne i dag. Der skal ikke arbejdes.
I bliver i barakken i to døgn for at gennemgå Gyo.
I skal gennemgå gyo i to døgn. Der må hverken spises eller drikkes.
Er det forstået?
- Hvad pokker er gyo? - En japansk kur mod dovenskab.
- Dovenskab? I guder! - Så hør dog efter!
Åndelig dovenskab. Uden mad og drikke får dovenskaben ikke næring.
- Du tror vel ikke på det pjat? - Det ved jeg sgu ikke!
Nu skal du høre noget forbavsende. Gør vi det, gør han det også.
- Hensby. Pheasant. - Her.
- Mills. - Her.
- Ibbertson. - Sulten!
- Adams. - Æg og bacon, makker.
- Baxter. - Kødrand, tak.
Hold ud 13-14 timer endnu. I kan klare det.
- McAuley. - En dråbe whisky ville lune.
- Francis. - En dobbelt whisky.
- De Jong. - Næste.
- Næste! - Han er død.
Han er ikke død. Han kommer tilbage om nogle dage.
- De har dræbt De Jong. - De har dræbt De Jong.
De har dræbt De Jong! De har dræbt De Jong!
- Tak. - Næste.
- Craig. - Her.
- Smith. - Her.
Celliers.
- Hvor er major Celliers? - Han kommer straks, sagde han.
- En mand mangler. Major Celliers! - Han kommer. Kryds ham af.
- Umuligt! Jeg må rapportere det. - Vent et par minutter.
Nej!
- Celliers? - Korrekt.
- Hvad er blomsterne til? - Mad...
Mad?
- Der var desværre ingen hvide. - Til minde om De Jong?
- Du må gerne sige et par ord. - Ja, ja.
Fader vor, Du som er i himlene, helliget vorde Dit navn.
Komme Dit rige, ske Din vilje på Jorden, som den sker i himlen.
Giv os i dag vort daglige brød...
Og forlad os vor skyld-
- som også vi forlader vore skyldnere.
- Giv mig en til! - Led os ikke i... Jack?
- Hvad nu? Vi skal følge gyo. - Hvad laver majoren?
Jeg gav majoren tilladelse, sir. Folkene er sultne og syge.
Har piben en anden lyd nu? Hvad så med gyo? Hvad skal de blomster?
- De er til minde om De Jong, sir. - Jeg handlede på egen hånd, sir.
Kom her, Lawrence.
Du vidste, at Yonoi ville fjerne mig som kommandør, ikke?
- Ja, sir. - Hvorfor sagde du ikke noget?
Foreløbig er det kun rygter.
- Du kan ikke lide mig, vel? - Kaptajn Yonoi kan ikke.
Hvad skal jeg tro om dig, Lawrence? Er du genial eller ærkedum?
Men en ting skal du vide. Jeg giver aldrig Yonoi oplysninger om...
- ...officerer eller våben. Forstået? - Ja, sir.
Og jeg trækker mig aldrig som kommandør. Sig det til Yonoi.
Jøsses kors! Inspektion!
Spild ikke maden. Spis videre, jeg påtager mig ansvaret.
Og bliv ved med at synge.
Kom nu!
- Fjern blomsterne fra De Jongs seng! - Nej, nej. Nej...
Lad dem ligge.
Bliv, hvor I er! Jeg inspicerer alle. Afskum!
De spiser vel ikke?
- Har I gemt noget herinde... - Alle har manjukager.
Tal, dit svin! Hvem har skaffet dem?
Blomster! Hvorfor?
De er gal!
Jeg har smagt manju. Blomsterne smager bedre.
Gør ikke mere modstand!
Han spiste manjukager og blomster!
Hold op, ti stille!
- Hvad var det for en sang? - De øver til jul.
Det er til en begravelse!
Hvad tror De, De er? En ond ånd?
Netop. Og forhåbentlig en af dem, der hjemsøger Dem.
Før ham ud.
Fundet ved inspektion, sir!
Da De blev tilbage, var jeg sikker på, at De ville tale.
Du store...
- Hvem der? - Nøglen!
- Den kan jeg ikke give dig. - Det er kaptajnens ordre.
Kaptajnens ordre? Kommer han ikke selv?
- Plejer han det? - Hver aften.
Nøglen!
De skal få!
Lawrence!
Lawrence! Lawrence!
- Lawrence... Vi går en tur. - Jack...
Vi stikker af, jeg bærer dig.
Det går ikke, Jack. Tunnelbanen går ikke helt herud.
Det ordner sig alt sammen. Kaptajn Yonoi gav mig et ægte tæppe.
Ordner sig, sagde du? Tal for dig selv.
Mine ben virker ikke.
Må jeg tage vagten i stedet for? Han er lettere.
Det er for latterligt, Jack...
De kommer vel efter Deres tæppe?
Hvorfor slås De ikke? Besejrer De mig, er De fri.
Jeg dræber ham!
Du, Jack... Han har vist et godt øje til dig.
Til cellerne!
Tilgiv mig, kaptajn!
Jeg vil sone min brøde med min død.
- Kan De det? - Ja.
Hvorfor ville De dræbe ham?
Han er Fanden selv. Han vil knuse Deres sjæl!
Så ret De sidder. Jeg er meget imponeret.
Jeg sad mere ret, hvis Deres folk ikke havde knust mine ben.
Min tjener begik harakiri i går.
Staten udbetaler ikke erstatning ved selvmord.
Sergent Hara råder mig til at sige, han er død i kamp.
- Dette er min tjeners begravelse. - Betænksomt af sergent Hara.
I Deres tilfælde betyder sergent Haras betænksomhed-
- at Deres hustru vil modtage pension fra den britiske hær.
De er et modbydeligt svin.
Modbydelige...
Sæt Dem!
I morges satte jeg mit segl på Haras henstilling.
Det er sendt til Batavia. Svaret kommer snart.
Det er en formalitet. Når papirerne er her, kan vi henrette Dem.
- Så bliver sergent Hara nok glad. - De smuglede radioen ind i lejren.
- De ved, det ikke er sandt. - Ikke sandt?
Var det ikke Dem, hvem var det så? Nogen skal straffes.
Hvorfor?
Straffer De hellere en uskyldig end at lade forbrydelsen være uopklaret?
Ja!
Jeg skal altså dø, fordi De mener, at en forbrydelse-
- skal straffes for enhver pris, uanset hvem der bliver straffet?
Ja.
- Er De fan af Gilbert & Sullivan? - Hvad?
Nej, så morsom er De ikke.
Jeg forstår...
- Jeg skal dø pga. Deres ordenssans? - Ja. Lawrence forstår.
De skal dø for min skyld.
Jeg forstår. Men jeg nægter at dø for Deres skyld!
Burde jeg have løjet om radioen, sergent Hara?
Burde jeg have sagt, at jeg smuglede den ind i lejren?
Sergent Hara!
Hold op!
Det er jeres guder.
Det er jeres lede, elendige guder, som har gjort Dem til det, De er.
Må de rådne i det helvede, de er udsprunget af!
Fanden stå i dem! Fanden stå i jeres skide guder!
Til cellerne!
Vent!
- Hvad sker der med major Celliers? - Det angår ikke Dem.
Han blev ikke henrettet for at tage en radio med ind på sygeafdelingen.
Deres ven skuffede mig.
Vil De se ham, før De dør?
Lawrence...
- Jack? - Hvad skete der derinde?
Vent lidt...
Noget er anderledes.
- Jeg tolkede det hele forkert. - Du milde...
- Tror du, det er ude med dig? - Hvad?
- Hvad sagde du? - Tror du, det er ude med dig?
Satans radio!
Yonoi sagde noget mærkeligt.
Han sagde: "Deres ven skuffede mig."
Hvad går der af dem, Lawrence?
Jeg ved ikke...
De var et ængsteligt folk. Enkeltvis kunne de intet gøre.
Så de gik amok, hele flokken.
Bare de ville holde op med at slå.
Jeg vil ikke hade den enkelte japaner.
Ja...
- Hvad er dit fornavn, Lawrence? - John.
John. John Lawrence.
Godnat, John Lawrence.
John? Hvad er der?
Jeg drømte...
Om en kvinde.
Kors. Det lød, som om hun skar den af dig.
Jeg mødte hende kun to gange.
Umiddelbart før Singapores fald.
Gaderne var fulde af folk. Alle ville væk derfra.
De var forrykte. Hotellerne var fyldte, folk hylede og skreg.
Så var der denne kvinde. Hun var-
- anderledes end de andre. Hun virkede ikke bange.
Jeg var bange.
Vi snakkede om krigen, og hun sagde hele tiden:
"Hvad er sandheden? Jeg vil kende sandheden."
Et tåbeligt spørgsmål, ikke?
Nå, men vi aftalte at mødes til morgenmad næste dag.
Og så blev jeg sendt af sted.
Angrebet var indledt. Japanerne var gået i land.
Nå, jeg kom tilbage til hotellet efter nogle dage, og utroligt nok...
Hun var der stadig. Hun stod præcis det samme sted-
- som jeg forlod hende. Som om hun ikke havde rørt sig, siden jeg gik.
Som om jeg bare var gået ud for at købe cigaretter.
Jeg vil ikke snakke mere om det.
Rid gennem dagen rid gennem måneskinnet
rid, rid gennem natten
Jack...
Jack, er du der?
Ja, det er jeg vel.
- Hvad er der galt? - Fortiden. Igen og igen.
Nu fik du mig til det, John.
Hvem er hun? Nu skal du skrifte.
Jeg har desværre ikke haft så mange romancer af betydning.
Min ekspertise ligger inden for svigt.
Rid gennem dagen
rid gennem måneskinnet
rid, rid gennem natten
thi langt ude i det fjerne brænder en ild
for nogen, der ventede længe
Jack!
- Hvornår skriver du alle de sange? - Mens du er i skole.
Hør, de synger forkert. Hele to toner.
De er efter mig! Jeg grinede af dem i søndags.
- Jeg grinede også. - De er efter mig. Dig kan de lide.
Rolig, de får ikke lov at røre dig. Gå lige hjem uden at se dig tilbage.
Gør, som jeg siger!
Vær tapper.
Du, pukkelryg...
Flyt dig!
Løb!
Hold så op, drenge! Hvad foretager I jer?
Er du uskadt?
Hvorfor hentede du præsten? Jeg sagde jo, du skulle gå hjem.
- Jeg er ked af det... - Vel er du ej!
Hold op med at tude.
Du hader mig også.
Min bror var hundeangst, da skolen startede igen.
Jeg gik i afgangsklassen, var den bedste i klassen og husleder.
Men alligevel levede min bror i evig angst for at blive afsløret.
- Indvielsen er i morgen. Fritagede? - En med svagt hjerte, lægeerklæring.
En af mine er blind som en muldvarp. Han kan ikke pisse lige.
- Du har en lillebror i dit hus, ikke? - Jo.
- Hvad med ham? - Ja, hvad?
- Jeg tænkte bare på, om han... - Der er ikke noget galt med ham.
Undskyld, men hvis du mener, vi skal fritage din bror...
Det er pænt af dig, men det er der ingen grund til.
Jeg vidste, han ventede på mig, men jeg kunne ikke klare-
- at hele skolen skulle se hans ryg. Det ville falde tilbage på mig.
Jeg kunne ikke holde ud, at noget af mit ikke var førsteklasses.
Jeg bad om lov til at blive for at forberede næste dags eksperimenter.
Hvorfor blev han født så smuk hvorfor blev han overhovedet født
han er ikke til gavn for nogen han er slet ikke til gavn
Kom nu!
- Hvad kan du? - De siger, han kan synge!
- Er han en af dem? - Syng!
Syng, syng, syng!
Rid gennem dagen rid gennem måneskinnet
rid gennem natten.
Thi langt ude i det fjerne brænder en ild
for nogen, der ventede længe
Kom nu!
Hjælp, Jack!
Syng, syng, syng!
- Hvordan gik det i dag? - Så du det ikke?
Nej, jeg var i laboratoriet. Læreren bad mig ordne noget.
- Jeg er lige blevet færdig. - Nå.
Min bror sang ikke en tone til. Aldrig nogensinde.
Han overtog fars gård, og jeg så ham sidst til hans bryllup.
Med tiden blev jeg et hjemsøgt menneske, kan man sige.
Jeg ville gerne se ham igen, men det blev ikke til noget.
Jeg var 32 år, eftertragtet ungkarl, en rimelig succesrig advokat, og-
-absolut ingenting.
Da krigen brød ud, hilste jeg den velkommen-
-med en uforklarlig lettelse...
...og en entusiasme, jeg ikke havde følt for noget i lange tider.
Du burde have valgt Fremmedlegionen. Det havde været et nemmere liv.
Det er det sidste, jeg ønsker.
- Så kommer mælkemanden! - To flasker, tak.
- Bestil en ekstra. Det er jo jul. - Allerede?
- Tak for sludderen. Jeg må løbe. - Nej, det er mig, de skal hente!
Hvorfor tager du altid fejl, John?
- Fangerne, sir. - Kom ind.
Så er De alligevel menneskelig, sergent Hara.
Hvad?
Så er De alligevel menneskelig, sergent Hara.
Kender De julemanden, Lawrence-San?
Hvad siger han?
Ja, Hara-San.
Julemanden er den samme som Sankt Nikolas.
Jeg er julemanden i aften.
I aften er jeg julemanden. Julemanden!
Han tror, han er Julemanden.
Julemanden, ja...
Julemanden!
Følg med ham.
I er frie, begge to.
Han er fuld som en allike.
God jul...
Tusind tak.
Lawrence!
God jul, Lawrence. God jul.
Rotter på loftet.
Alle er til stede, sir.
- Hvad laver De her, Lawrence? - Jeg løslod ham i aftes.
- Hvorfor? - Jeg afhørte en kinesisk fange.
Han tilstod, at han havde smuglet radioen ind på sygeafdelingen.
Jeg lod ham henrette.
Min anklage mod Lawrence var forkert.
- Hvorfor rapporterede De det ikke? - Jeg løslod også Jack Celliers.
- Jack Celliers? Uden min tilladelse? - Jeg var lidt beruset, sir.
Jeg antog, at hverken Lawrence eller Celliers kunne skade os.
Jeg antog, at De ikke ville se dem blive martyrer.
Jeg tager konsekvenserne.
Kaptajn Yonoi, hvad bliver det til med at erstatte mig med Celliers?
Ti, sir!
Hvor er Deres rapport over lejrens våbeneksperter?
- Der er ingen, sir. - Ikke en blandt 600 mand?
Tror De, De kan slippe af sted med en så klar løgn?
Man siger, det er japansk skik at lyve.
Som De vil. Alle fanger stiller til parade om fem minutter! Gå!
Alle, sagde jeg. Hver og en!
Jeg sender nogle fanger til Haruka for at bygge en landingsbane.
De sørger for dem. I afgår om tre dage.
Indtil da har De husarrest i Deres kvarter.
Uden sake.
- Hvad tror du, de er ude på nu? - Ikke noget særligt.
Det er ren rutine. Bare rolig.
- Du, John... - Ja?
Gid, jeg kunne synge.
Her er meget smukt.
Mine ordrer var utvetydige. Alle fanger skulle samles.
Ikke alle er her!
Alle er til stede, sir.
Kom her!
De løj for mig igen. Alle fanger, sagde jeg.
- Hvor er folkene fra sygeafdelingen? - De kan ikke flyttes.
Alle fanger skal samles! Hent dem, nu!
- Ingen bårer. De skal gå! - Det er imod Geneve Konventionen...
De simulerer!
De er syge i ånden!
Du milde. Nu dør han.
Kaptajn Yonoi!
Han er død!
Kom herhen!
De...
Og De og De. Kom her, nu!
Som repræsentant for det britiske flyvevåben...
Hvor mange våbeneksperter har De i Deres gruppe?
Ingen, sir!
Henret ham.
Japanske svin!
Gå tilbage. Tilbage til geleddet!
Gå tilbage!
Hold op!
Jeg er ikke lige så sentimental som kaptajn Yonoi.
Fra nu af bliver forholdene anderledes.
Afdeling...
Major...
Afdeling, giv agt!
Afdeling, fremad march! Venstre, højre...
Forstår De dem, Lawrence?
Var jeg Dem, ville jeg begå harakiri.
Herren er min hyrde, mig skal intet fattes...
- Jeg er glad for at se dig, Jack. - Jeg ville komme.
Du skal ikke undskylde.
- Men jeg har svigtet dig groft. - Hjælp mig med at vande.
Hør lige... Jeg må snakke med dig.
- Kan du huske den? - Det ved du, jeg ikke kan.
Den blomstrer kun hvert femte år.
Jeg er tilbage, før den blomstrer igen.
Det lover jeg.
Kom, vi går ind.
Rid gennem dagen rid gennem måneskinnet
rid, rid gennem natten
thi langt ude i det fjerne brænder en ild
for nogen, der ventede længe
FIRE ÅR SENERE - 1946
Jeg vidste, De ville komme, mr Lawrence.
- De har lært engelsk! - Ja, meget lidt. Værsgo.
Det var tæt på, at jeg ikke havde fået Deres besked.
Det bliver i morgen tidlig.
Bestemte jeg, blev De løsladt i dag og sendt hjem til familien.
Tak. Jeg er rede til at dø.
Men jeg forstår ikke. Min brøde var ikke anderledes end andre soldaters.
De er offer for nogle mænd, som tror, de har ret.
Ligesom De og kaptajn Yonoi engang-
-troede, at I bestemt havde ret.
Men sandheden er naturligvis, at ingen har ret.
Husker De Jack Celliers?
Besynderligt. Jeg drømte om ham i nat.
Virkelig?
Kaptajn Yonoi gav mig en lok af Jack Celliers hår.
Han bad mig føre den til sin hjemby og hellige den på hans alter.
Det er sørgeligt-
-at han blev henrettet efter krigen.
Ja.
Det var, som om Celliers med sin død-
- såede et frø hos Yonoi, i hvis vækst vi alle må tage del.
Husker De den jul?
Åh, ja!
Det var en god jul, ikke?
En vidunderlig jul.
De var beruset.
Må jeg være beruset i al evighed.
- Sake er dejligt. - Tak. Tak, julemand.
Der er tilfælde, hvor sejren er svær at foretrække.
Farvel, Hara-San.
Gud være med Dem.
Lawrence!
God jul!
God jul, mr Lawrence!